Godmorgon, Randy. Hej.
- Morgon. Morgon. - God morgon.
JUDD: Shelby. Karamellmocka.
Judd. Du rockar.
Tack. Jag rockar, eller hur?
- Judd. - Vada.
Åh. Hydrering.
Det kommer att ta mig igenom.
- JUDD: Är du redo? - Låt oss göra det.
Nu förstår jag att du säger det till mig du tycker att det är homosexuellt att sköta sina privata.
Nu har du en av dina kompisar hjälper dig att köra rakhyveln?
- Är det det som gör den gay? - JUDD: Ha-ha-ha.
Man Upp. Vad har du?
Nu har vi en NBA-fru som kommer att göra det stämma sin power-forward man...
för hälften av allt för att han var otrogen mot henne.
Nu, här är historien, tussar.
Håll och sänk ner din radio, tack.
...förstöra killar i färgen. En och en halv fot av rep i hans byxor.
JUDD: Jag skickar in det till honom. Om han gillar det, tar han upp telefonen.
Du blir inte chockad när han får det road tail i Cleveland på en bortamatch.
Sluta jaga 10s.
Bang en 4, bang en 5.
Titta på tacksamheten i deras ansikte. Du är den bästa delen av deras år.
Beställ som en man. Kan du göra oss alla den tjänsten?
Skaffa dig en bourbon eller en snygg whisky.
Varför röstade du på honom då?!
Varför röstade du på honom?! Ingen skapade dig! Fick du betalt?!
- Gav någon dig 500 dollar?! - Ha-ha-ha.
Wade, bra show. Kan vi gå över några syndikeringsnummer, kompis?
Kan vi inte göra det nu? Jag är utplånad.
Måste komma hem och ta en tupplur. Jag ringer dig. Okej?
Ja, bra. Du går hem. Vila lite. Jag ska konsolidera dessa åt dig.
Hur blev det?
- Hon kommer att älska det. - Trevligt. Tack för det.
Hur snart kan du få mig härifrĺn?
Ekonomi på 1. Jag kan är du hemma tidigt vid 3.
- JUDD: Lova? - Lova.
Quinn?
Quinn.
[PÅ STEREO] Närmar sig hoochies med en passion
- MAN: Kom igen, älskling, kom igen. Knulla! Quinn! - QUINN: Aah!
- Åh, ja, ja! - MAN: Åh!
- Åh, shit! - QUINN: Svårare! Ja!
[QUINN och MAN STÖNAR]
QUINN: Vada! Vada! Ja! Unh!
[MUSIK STOPP]
Skulle nu vara en bra tid gå igenom dessa siffror?
Åh, herregud!
- Hur länge? - WADE: Judd.
- Hur länge?! - Ett år.
Detta är första gången.
På våra sidor.
Hur länge?
Ett år, Judd.
[SKRÄNKAR]
[SUCKAR]
[OHÖRSBAR DIALOG]
[SUMMAR]
[HORN TUTA och MAN SKRITER ODISTINT]
[MOBLEN SUMMAR]
Det är inte en bra tid, Wendy.
Pappa är död.
Vad?
Han dog för ungefär en timme sedan.
Nej, nej, nej. Vänta.
De sa att han hade mer tid.
Ja, det gjorde han tydligen inte.
Skit. Hur mår mamma?
Hon är mamma. Du vet. frågade hon mig hur mycket jag ska tipsa sjuksköterskorna.
Lyssna, det är något annat:
Pappa vill att vi ska sitta shiva.
Pappa är död.
Ja. Det är tydligen så den optimala tiden att göra det.
Jag bad dem tre gånger att ta bort detta hemsk tub. Jag menar, ge mannen hans värdighet.
Jag förstår inte shiva.
Mamma är inte ens judisk, och pappa var ateist.
En judisk ateist. Och det här var vad han ville.
Jag ska bara göra det själv.
Nej. Det är okej, mamma. Låt sjuksköterskorna göra det.
Vad ska jag göra? Döda honom?
Mamma, lämna det!
Jag vet inte, Judd. Detta är vad han sa till mamma han ville. Och Paul är med på det.
Och jag har inte lyckats spåra Philip ännu. Förhoppningsvis kommer han att kolla sina texter.
Okej.
Jesus, fan, mamma!
Det är bättre, tycker du inte?
WENDY: Mamma, lägg ner honom. Sluta röra honom.
- Judd. - Hej mamma.
HILARY: Var är Quinn, älskling?
Hon har en utbuktande skiva på grund av en gymolycka.
- Herregud. Är hon okej? - JUDD: Hon mår bra.
Läkarna har henne på smärtstillande medicin. Hon var förkrossad över att hon inte kunde vara här.
– Nej, såklart. - Där är han, va?
- Mm. - Det är okej att gråta, älskling.
- Tack. – Eller skratta.
- Det finns inget korrekt svar. - Okej.
Jag tänkte att jag kanske bara skulle stå här tyst i sorgsen eftertanke. Vet du?
- Linda. - LINDA: Hej, sötnos.
- JUDD: Hej. - LINDA: Hej.
- JUDD: Hej, Paul. - Judd. Hur mår du?
- Hej älskling. - Hej, Judd. Hej.
Hej. Titta på det här.
Hej, syster. Har du händerna fulla, va?
- En utbuktande skiva? Allvarligt? - Japp.
Du måste berätta för mamma om Quinn.
Jag är inte redo än. Vad är annorlunda med henne?
Det är brösten. Det hade hon lite touch-up.
Hon ska ut på ännu en bokturné. Tjugofemårsjubileum av Cradle and All.
- Gud hjälpe oss. Hej, Barry. Hej, kompis. - BARRY: Skicka bara den sista iterationen.
-WENDY: Allvarligt? Var uppmärksam. - Oj. Vadå, skojar du med mig?
Säg hej till din svåger. Han är sörjande.
- Förlåt, jag såg dig inte. - Kul att se dig.
- Hur är det, lilleman? - Mamma sa "shit" i bilen.
- "Shit"? - COLE: Ja.
- Åh. Har du druckit hela dagen? - Ja.
Så vi började med lite sprit och svordomar, mamma?
God morgon, allihop.
Mort Altman var inte ett fan av ritualer.
Så, i vördnad för honom, jag ska begränsa mig till en enda psalm.
Okej?
Herren är min herde. Jag kommer inte att vilja.
Han får mig att lägga mig...
[PÅ STEREO] Stäng ner dem, öppna butiken
CHARLIE: Han tvingar mig att göra det ligga ner i gröna hagar.
Skit! Skit, skit, skit.
Skit, skit, skit.
Skit.
Ursäkta mig. Ursäkta mig. Hej, mr Parker.
- Mamma. - Philip. Du kom.
PHILLIP: Självklart kom jag.
Hej, hej. Låg fem, låg fem, låg fem.
Koalabjörn. Hej.
- Hej, man. - Hur mår du?
- Fin tur. - Ja. Var är Quinn?
- Är vi redo? Har du något emot om jag fortsätter? - Herregud.
Förlåt, Boner.
- Nej, Charlie. Rabbi Grodner. - Shh.
Ingen kallar mig "Boner" längre. Det var ett smeknamn från barndomen.
Så nu vet vi det.
Um...
Ursäkta.
Paul, Morts äldste son, ska nu säga några ord.
Boner är en gudsman nu?
- Det kommer aldrig att sluta vara konstigt. - Shh. Kom igen.
Jag ser att mammas nya bröst är det närvarande och redovisat.
- JUDD: Vad sägs om dem? - Hej.
Ledsen.
Pappa skulle ha hatat den här begravningen.
Det är bara en av de saker jag älskade med honom.
Han skulle ha räknat minuterna tills han kunde gå nerför backen...
sätt på spelet, hehe...
och då skulle han bara ha pratat om vad fulla av skit alla var, hehe.
De saknade honom inte riktigt.
Och han skulle ha haft fel.
Vi saknar honom.
[ALLA SKATTAR OCH KLATTAR]
Hej, man.
- LINDA: Hej, son. - HORRY: Hej, mamma.
Hej, Sunflower.
Hej, Horry.
JUDD: Hej, Horry.
Förlåt om Mort, man. - JUDD: Ja.
Tack, kompis. Hur mår du?
Att leva drömmen.
Ja. Kul att se dig.
Nej då. Nej, nej, mamma, du måste skoja med mig.
– Det är faktiskt bekvämare än det ser ut. – Det tvivlar jag på.
Wendys barn är i Pauls rum, så jag gav ditt rum till Paul.
Trevlig.
Annie har ägglossning, och jag tänkte de kunde använda integriteten.
Ja. Väl...
Paul och Annie lever bara en halvtimme bort. Hur kommer det sig att de måste sova här?
Jag vill ha alla mina barn under ett tak igen.
Uppenbarligen, när Quinn kommer hit, vi kommer att göra olika arrangemang.
- Men det här är okej, eller hur? - Ja.
- Jaha? – Det är bra.
- Ha det bra. - Okej.
- Kom upp snart. - Okej.
Besökare kommer att vara här när som helst.
[GRUNNAR]
[DÖRKLOCKAN RINGER]
[SUCKAR]
PHILLIP: Judd, det börjar!
Du skiter på oss, eller hur?
De är shiva-stolar. Du sitter lågt till marken som ett tecken på sorg.
Det är därför de är så.
– Sitter inte vissa människor shiva i tre dagar? - Jag har sett det. Det är en grej.
– Det är ingen grej. – Det kanske kan vara vår grej.
- Det kan det inte vara. – De gör det i Kalifornien. Vi skulle kunna vara banbrytande för det.
Vi kommer inte att vara pionjärer. Ingen här kommer att vara pionjär.
Ordet "shiva" är hebreiska för "sju".
Sju dagar, inget arbete, inga resor. Din röv sitter på de platserna. Det är reglerna.
Jag skulle älska att hitta ordet för "tre".
- Jag tror inte att pappa... - HILARY: Sluta!
Detta var din fars döende önskan, och du förhandlar?
Han var inte en perfekt man eller en perfekt far, men han var verkligen bättre än de flesta.
- Mamma... - Nej!
Din far hade en sista begäran, och vi kommer att hedra det.
Det kommer att bli svårt, det kommer att bli obehagligt...
och vi kommer att få på varandras nerver.
Men under de kommande sju dagarna, ni är alla mina barn igen.
Och ni är alla jordade.
Vad väntar du på? Kom igen.
Japp. Någon speciell sits?
- Jag tar henne. - Nej. Nej, jag har henne.
- Hon mår bra. - ANNIE: Hon är utmattad. Hon borde få en tupplur.
HILARY: Judd, Paul.
ANNIE: Shh.
Du måste sätta en bebis i den där kvinnan igår.
Jag jobbar på det.
- Har du kontrollerat dina mandelar än? - Kom igen, inte nu, Wendy.
För du kanske har tömt dem genom åren.
Mitt rum låg bredvid ditt. Mitt rum låg bredvid ditt.
Det här är bra. Jag kan säga att det kommer att bli det en riktigt bra upplevelse för alla er.
Så jag låter bara du sitter här en stund.
- Tack. - CHARLIE: Återanslut. Du har det.
Jag kommer tillbaka senare... Du, gör inte det. Sluta.
...för att se till att ingen kommer till skada.
[GRUNTANDE]
Philip.
CHARLIE: Var försiktig. Vi ses snart. Var bra.
Vad är det? Vad skriver du?
Vad? Åh, jag bara jotar ner några tankar.
- Åh, gud hjälpe oss. - Slappna av. Det handlar inte om dig.
– Det handlar alltid om oss. - Säg det till min krympa.
- Bra. Nöjd? - Bra. Tack.
Vad händer nu?
Vi har inte varit tillsammans på evigheter, så varför inte bara ta lite tid...
du vet, komma ikapp?
[PÅ MOBIL] Och tikar där ute skrämmer mig inte
Kommer du att få det?
A ho är en ho En tik är en tik är en tik, så
Tack för musiken.
Du kanske har en vibrationsbrytare på den saken. Bara en åsido.
Hej.
Är telefonsamtal tillåtna?
Vad? Åh, nej, nej, nej. Inga, vi sitter bara i en besvärlig tystnad.
Hon är här.
Och med "hon" menar han...?
Vad händer? Vad händer?
Vem är det? Är det hans advokat? Är Philip i trubbel igen?
När är han inte i trubbel?
- Okej, det är inte hans advokat. - Åh.
Varför inte? Det skulle vara så Phillip ska vara sin advokat.
Låt oss gå.
WENDY: Gå. Gå.
- Han kommer. - PHILLIP: Alla.
- Det här är Tracy. - Ha, ha.
- Hej, Tracy. - Hej. Hej. Hej.
- Min fästmö. - Vad?!
- Åh, pojke. – Förlovad att vara förlovad, faktiskt.
Åh.
Jag är så ledsen över att träffa er alla under så tråkiga omständigheter.
Jag gör en poopie.
- Åh. Jag älskar att göra det. - BARRY: Okej. Vi är på mållinjen.
London bara fortsätter att röra på sig målstolparna tillbaka.
Det är Barry. Han är lite av en röv.
- Philip. - Det är okej. Han kan inte höra oss.
- Det här är min bror Judd. - Hej. Nöje.
- Min syster, Wendy. - Hej.
PHILLIP: Äldste bror, Paul.
- Hans fru, Annie. - Hej! Tracy!
– Välkommen till familjen! Du är underbar! - Tack.
Gå ut medan du fortfarande kan. Heh-heh-heh.
Rolig historia. Annie brukade vara det Judds flickvän, förr i tiden.
HILARY: Phillip, det räcker.
Och det här är förstås min mamma, Hilary Altman.
Fru Altman. Det är en en enorm ära att få träffa dig.
Din bok, Cradle and All, var en väldigt viktig bok för mig.
- WENDY: Åh. - JUDD: Heh-heh-heh.
Mina barn är inte särskilt mycket stolt över mitt livsverk.
Okej. Inte nu, mamma.
Alla barn i Pauls klass visste att han används för att runka med en ugnsvante.
- Det hände aldrig. – Det hände.
Varje kille jag träffade förväntade mig att jag skulle lägga ut.
Du hade en mycket frisk sexuell nyfikenhet.
Vilket du dokumenterade i detalj efter att ha läst min dagbok.
– Hemligheter är cancer för en familj. - Oj.
Tja, Cradle and All var det inspiration till min avhandling.
Så jag skulle vilja tro att din familjs dysfunktion hjälpte mig att ta min doktorsexamen. Heh.
– Tracy är också terapeut, mamma. – Jag samlade.
- Heh. – Hon var min terapeut, faktiskt.
Naturligtvis, när vi insåg att vi hade känslor för varandra hänvisade jag honom till en kollega.
- Naturligtvis. - Titta, pappa, en T.
- Det är bra, sötnos. Gå och visa mamma. - Bajs!
- Jesus Kristus! Vad fan är det för fel på dig? - Skrik inte på honom!
- Han kastade skit på mig! - Han är 3 år gammal, din skitstövel.
- Var är de tråkiga sakerna? - WENDY: "Var är de torra sakerna?"
Kommer ut ur min rumpa.
Det fanns inte mycket vätska, så mattan kommer att bli bra.
BARRY: Jag fick ett konferenssamtal. Vad vill du att jag ska göra?
ANNIE: Jag ska hämta pappershanddukarna.
WENDY: Jag hoppas att du är fortfarande på denna uppmaning svär jag vid Gud.
För att förtydliga, idag räknas som en av de sju, eller hur?
Okej.
[HILARY SUCKAR]
JUDD: Hmm.
[ALLA CHATTAR]
En utbuktande skiva. Ganska vanligt faktiskt.
Vi var gifta för...
KVINNA 1: Så, Paul, inga barn än?
Nej, inga barn. Vi jobbar på det. Någon gång, kanske.
KVINNA 2: Phillip, ni är alla vuxna. Vad gör du nu?
Tja, jag kör ett alternativt bränsle tankesmedja i D.C.
Är inte det något?
Det är en utbuktande skiva. Det är ganska vanligt, faktiskt.
- WENDY: Hmm. Hmm. - MAN 1: Vanligtvis hos män, eller hur?
Du ser det mest hos män, men hon är ganska aktiv.
Hon är riktigt aktiv.
Tja, jag hanterar en liten, liten, mycket private equity-fond.
Mestadels små... Hej, Molly.
Mestadels small cap, tillväxtmarknader. Allt det där bra.
- MAN 2: Paul, har du några barn? - Nej, inga barn än. En dag, kanske.
Vi älskade på vår första dejt. I sin bil. Bakom Texaco-stationen.
Åh, shit. Hon berättar historien om Texaco.
HILARY: Mort lämnade luftkonditioneringen på.
När vi var klara, batteriet var dött.
Vi var tvungna att ringa min pappa till kom och ge honom en rivstart.
De kanske vill höra om hans hobbyer.
Det som händer i fossila bränslen är bara riktigt sexigt.
Gud, passionen, kreativiteten, vinklarna.
- Jesus Kristus. - "Vinklar"?
– Mort kände sig runt en kvinnas kropp. - Mamma.
- Och storleken på honom. Omkrets. - Mamma.
– Jag har inget emot att berätta, mannen blev hängd. - Det borde ha varit gravstenen.
Det är uppenbart att hon förlorade mer än en man. Hmm? Någon som behöver något från köket?
Nej, det är sant. jag menar, Jag saknar honom och jag saknar det.
- Hej. - Hej, Judd. Jag försöker bara skapa lite utrymme.
Hmm. Tja, jag ska smyga ut på en biltur.
Jag har en känsla av att mamma är rättvis blir uppvärmd där inne.
Pratet hjälper.
Jerry dog ​​för 20 år sedan...
och jag hittar fortfarande sätt att slumpmässigt arbeta in honom i konversationer.
Som just där, till exempel.
Hur kommer det sig att du aldrig hittade någon annan?
Pojke. Det var väldigt oförskämt. Jag ber om ursäkt.
Det skulle vara ett fruktansvärt misstag att gå igenom livet...
tror att människor är summan totalt av det du ser.
Linda, jag är en skitstövel. Förlåt mig bara.
– Du får ett frikort den här veckan. - Tack.
Och tack för att du tar hand av mamma de senaste månaderna.
Jag slår vad om att hon skulle ha varit en röra utan dig. Tack.
Varför svänger du inte förbi lagra och hämta Horry?
Jag gillar inte att han går hem i mörkret. Han blir förvirrad ibland.
Säker.
- Sidodörr. Ren tillflyktsort. - Mm-hm. Heh.
Skräck. Behöver du skjuts?
Hej, Judd.
Judd Altman.
- Herregud. - Är det Penny?
PENNY: Jag är så ledsen med din pappa.
Jag skulle ha kommit idag. Jag är ledsen. Jag har en grej med begravningar.
Jag är rädd att jag ska börja skratta eller skrika eller säg något olämpligt, så jag går inte.
Vilket inte är en lösning, men där har du det.
- Hur som helst, vad har det varit? Sju, 8, 9 år? - Något sådant.
Horry sa att du kom ensam. Vad hände med Quinn?
- Ni skildes inte åt, eller hur? - JUDD: Mm-mm.
- Förlåt. Jag vet inte varför jag säger dessa saker. - Bara en galen olycka på en elliptisk.
Jävla antidepressiva jag går på. Vet du?
– De bara utplånar det filter jag har. - Mm-hm.
Det är väldigt pinsamt.
- Hon lämnade mig. - Jag visste det! Jag visste det!
- Det visste jag. Jag är ledsen, men... - Aah!
Hon låg med min chef, så...
- Det räcker. – Ja, det gjorde det.
- Klart. - Rätt.
PENNY: Jisses. Och nu din far.
Jag är ledsen, Judd. Du har ett djupt taskigt år.
Jag har haft det bättre. Ja, det är inte...
Hur som helst, så du bor fortfarande här?
Min mamma blev väldigt sjuk, så jag kom tillbaka till spendera tid med henne och se igenom det.
Och sen, jag vet inte, Jag blev bara tjejen som aldrig lämnade.
JUDD: Det är förståeligt. Det är en vacker plats.
Åker du fortfarande skridskor?
Ja, jag åker fortfarande skridskor. Jag kör skridskoåkningen skolan på Spencers nu, vilket är jättebra.
– Det är perfekt. Jag får åka skridskor varje dag. - Bra för dig.
Ägaren ger mig springa platsen, vilket är fantastiskt...
i utbyte mot några små sexuella tjänster.
Hmm. Snällt av honom. Och du. Jättebra arrangemang.
- Du brukade skratta åt mina skämt. - JUDD: Nej, det gjorde jag inte.
- PENNY: Ja, det gjorde du. - Det gjorde jag. Du brukade vara roligare.
[PENNY LAUGHS och JUDD FRITAR]
Tja, jag är inte ett fan av småprat, så jag ska ge dig en kram.
- Mm. Heh. - Mm.
Ja, vilken överraskning.
Tack, Horry. Jag hämtar dem imorgon.
Jag är ute när du är klar.
[FRUKTA HOSTAR och JUDD GIFTAR]
- Skräck, du skrämde skiten ur mig. – Jag har den effekten på människor.
- Skickar min mamma dig för att hämta mig? - Ja, men jag var redan på väg ut.
- Kom igen. Sätt dig i bilen. - Shit. Jag måste skaffa min egen plats.
- Heh. Varför inte du? - Åh, hjärnskada.
– Det finns saker jag inte kan göra. - Som vad?
Som minns vad i helvete kan jag inte göra det.
– Jag kan dock skaffa min egen bildörr. Tack. - JUDD: Heh.
Ledsen.
HORRY: Så Penny, va?
Ja, det har jag aldrig fattat hon skulle fortfarande vara här.
Varför? För det gör hon inte har en hjärnskada?
Nej. Nej. Skräck, förlåt. Jag menade det inte så. Det är bara...
- Bara... - Jag bara jävlas med dig. Heh, heh.
Idiot. Det är svårt att se människor från ditt förflutna...
när din nuvarande är så kataklysmiskt snett, du vet?
Välkommen till min värld.
hoppsan! Vi har gått isär där, mamma. Kan du snälla stänga den där manteln? Täck den.
De är bara bröst, Judd. Samma som du nappade på.
Nej, mamma. Det är inte samma bröst du ammade oss med. De är olika.
Du har bioniska bröst nu.
Din far såg det inte så. Han gillade att lägga sin penis...
Jesus Kristus, moder.
- Tack. - Jag älskar dig, Judd.
- Men? - Vad menar du, "men"?
Det finns alltid ett "men" när du säger "jag älskar dig."
Jag tänkte bara säga, jag vet inte hur ni alla blev så förträngda.
Hmm. Gå figur. Mm. Usch.
- Mamma, jag har det. Jag fick resten. - Är du säker?
– Jag uppskattar hjälpen. - Okej.
- Jag är på övervåningen om du behöver mig. - Okej.
Förhoppningsvis kommer du att leta efter ytterligare ett skärp för den där manteln, va?
Du måste ha dubbelskärprock, mamma.
[TANGENTBORD KLACKAR]
PAUL: Du vet inte vad du pratar om.
- PHILLIP: Han lämnade det till oss alla. - PAUL: Vi har inte det här samtalet.
- HILARY: Paul, jag tycker att det här är en underbar idé. - PAUL: Det här är skitsnack.
HILARY: Pappa har alltid velat ha det hans söner att arbeta tillsammans.
- PHILLIP: Det är som pappas arv till oss. - PAUL: Du vet inte vad du pratar om.
PHILLIP: Vad menar du? Jag är en del av den här familjen.
- Skulle du lyssna? - PAUL: Nej, du lyssnar.
Pappa har alltid tänkt för butiken att gå till mig.
Det var därför han lämnade hälften till mig och den andra halvan till er tre.
Nu, efter att vi har gjort upp testamentet, köper jag ut dina aktier till en rättvis värdering.
Jag vill inte sälja min del till dig. Jag vill driva butiken med dig.
Hur exakt tror du att du kan lägga till verksamheten?
Jag kan hjälpa dig att odla den.
Nya platser och utökade linjer. Vad?
- Det enda du någonsin har odlat är ogräs. – Och han var väldigt bra på det.
- Mamma, kom igen! – Jag säger bara, han är väldigt entreprenöriell.
PHILLIP: Lyssna, Paul, du tror inte på mig.
Jag förstår det. Jag trodde aldrig i mig själv heller, egentligen.
Men jag har förändrats. Och du är den outfitens hjärna. Jag vet det.
Men hur är det med marknadsföring och reklam? Hur är det med nätverkande? Jag är människorna.
Det är den jag är. Och du är inte en.
Du är en trevlig kille, men låt oss inse det: Du är lite läskig.
I själva verket du skrämmer mig just nu.
Ditt ansikte är rött. Andas du? Andas han?
Judd! Gå in här och backa upp mig!
Japp. Paul, tror jag vi borde prata om det.
- Tack. - Tänk på dina saker.
Det är hans sak. Du sa att han äger en sjättedel av den.
En tredje, för det är jag skänker min del till Judd.
- Du är välkommen. - Mm. Tack.
Så tillsammans äger Judd och jag hälften verksamheten. Det är fantastiskt.
Det här är mitt uppehälle! Du kan inte bara ta det här beslutet.
- Låt oss prata om det här, snälla. - PAUL: Det gjorde vi precis. Ni har ingen aning.
Han kommer inte till jobbet för mig.
Tja, se, vi skulle faktiskt vara partners, efter att jag köpt Judds aktier.
– Lillebror, du kan inte ens köpa en kostym. - Människor kan förändras, Paul.
Okej. Jag förstår det.
- Hur rik är du egentligen, Tracy? – Det här har ingenting med mig att göra.
Vi vet alla att butiken är din. Det är ingen som ifrågasätter det.
Din lilla hora.
- Oj. - Vad fan kallade du henne nyss?
- Whoa, whoa, whoa. - Nej, nej. Inte hon. Du.
- Ah. - Du är en hora.
- Varför kommer du inte hit och säger det? - Här kommer jag.
Nej, nej. Inte i huset.
[ALLA ROTER ODISTT]
TRACY: Okej, det här var bra.
Ni har gett varandra mycket att ta till sig. Låt oss komma överens om att sätta en nål i den, eller hur?
Och sedan kan du assimilera den nya informationen.
Kanske ompröva dina ståndpunkter. Okej? Stor.
- Det är vettigt. - TRACY: Bra jobbat, killar.
PHILLIP: Argh! Din jävel.
[ALLA ROTER ODISTT]
- Kom hit. - Gå av.
- HILARY: Inte i huset. - ANNIE: Kom igen, killar.
[JUDD STÖNAR]
- HILARY: Är du okej? - Usch.
Usch.
[GROANS]
- God morgon. - ANNIE: Åh, herregud.
Vad?
- TRACY: Vilket var det ögonblicket? - WENDY: Kan jag prata om det?
TRACY: Om din bror?
WENDY: Så jag är 11 år gammal, och mamma är ute någonstans...
och pappa var på övervåningen, typ fixa regnrännorna på taket.
Och jag är nere och är barnvakt Philip, det eviga barnet...
som alltid...
när jag plötsligt inser att jag har fick mens för första gången.
Hur som helst, 11, eller hur? Så jag springer ut och ringer till pappa...
men han använder liksom ett elverktyg eller något och kan inte höra mig.
Jag tar en baseboll från gräsmatta och kasta upp den mot honom.
Jag menar, jag menade bara för att få hans uppmärksamhet.
Men på något sätt träffar det honom fyrkantigt i bakhuvudet.
– Han ramlar av taket. - Åh, det minns jag.
- ALLA: Ha-ha-ha. - Okej. Så vi sätter oss alla i baksätet.
Pappa kör till sjukhuset med en bruten arm och en fläck i pannan.
Och sköterskan tittar på honom och hon är som, "Vad i hela friden har hänt dig?"
Och pappa säger bara: "Min dotter fick mens."
[ALLA SKATTAR]
HILARY: Det är så fantastiskt, Wendy.
[MOBLEN SUMMAR]
- Det är så mycket som din pappa. - Åh, låt mig säga hej.
- Det är din fru. Ska du inte ta det? - Jag ringer tillbaka henne.
Varför berättar du inte för någon annan berättelse om din cykel?
– Det var en riktig publikbehagare. - Ha, ha!
Nej, Wendy är redan borta. Det är din tur. Ge oss en bra historia om dig och pappa.
Åh. Det är vad vi gör, va? Jag blankar.
Kanske återkomma till mig.
Vad, du kan inte komma på en enda minne av din far?
- Inte just nu. Varsågod. – Nej, jag har redan gått. Min var fantastisk.
Jag vet inte vad som händer med dig, men jag vet det här:
Om du inte tar dig tid att sörja ordentligt din far här, du kommer att ångra dig.
[DÖRKLOCKAN RINGER]
Och shiva-tid.
- HILARY: Gillade du boken? - Ja.
Okej. Till dig?
Det skulle vara perfekt.
Galet, eller hur?
- Jag är så ledsen för din förlust. - Tack.
- KVINNA: Hej, Wendy. - Hej.
[MOBLEN SUMMAR]
- Ta lite kaffe. - Nej tack. Jag vill inte ha någon.
- Du vill ha det här kaffet. – Det är inte ens kaffe.
- Vad är det? – Det är pappas snaps. Jag plundrade baren.
Nej tack. Få ut det av mitt ansikte. Är du full?
- Döm mig inte. - Jag dömer dig inte.
[MOBLEN SUMMAR]
JUDD: Det är jättebra. Det gör du inte riktigt drick så mycket, eller hur? Bra för dig.
- Herregud, tar du bara samtalet? - Nej. Bara slänga ut. Behaga?
Det här är galet nog utan dig hålla din skilsmässa hemlig.
- Var tyst, snälla. Mamma är bredvid mig. - Jag är tyst. Det är det roliga.
- Du blev bara högre. Mamma är bredvid mig. – Om du inte kan berätta för din familj, vem då?
– Jag skulle hellre berätta för någon annan, faktiskt. - Det är oförskämt.
- Varför går du inte upp och tar en tupplur? – Jag kan inte göra det här längre.
För det här är redan ett nytt rekord för att jag håller käften.
Hej, berusad tjej, varför stänger du inte ansiktet?
Det växer inom mig som så fett hårig tumör. Jag måste släppa ut det.
- Seriöst, lägg ner det. - Du är stressad och sörjer.
– Du går runt som en tickande bomb. - Få orden att sluta komma ur din mun.
Folk frågar mig: "Vad är det som händer med Judd?" Jag måste säga "jag vet inte." Men jag vet.
- Jag kan inte fatta hur mycket jag hatar dig just nu. - Lyssna, jag älskar dig.
- Du berättar för dem, eller så berättar jag för dem. - Ta bort handen från mig, snälla.
Jag ska nypa dig. Jag slår dig.
APPLEBAUM: Judd, var är din vackra fru?
Hon är borta. Quinn är borta. Det är över.
Det är lite komplicerat. Eller så är det kanske inte.
Hon har sovit med min chef. Jag gick in på att de hade sex i min säng.
Så jag antar att det inte är så komplicerat. Det är enkelt.
Jag skiljer mig från hennes horaröv.
[SUCKAR]
Hur mår du, mrs Applebaum?
- Glad? - WENDY: Japp.
Tack.
CHELSEA: Sluta med det. Sluta.
Ha, ha. Åh, herregud.
Du är som en magiker.
WENDY: Är du okej, där?
TRACY: Ja. Jag inser vad det här måste se ut för er alla.
Jag menar, det här var tänkt att vara en fling, du vet?
Yngre kille, gå in, gå ut, gå vidare.
– Lämpliga män är så tråkiga, vet du? - Jag vet.
Och en besvikelse.
Och Philip levde och i stunden...
och det var inte meningen att förvandlas till vad som helst.
[CHELSEA GIGGLES och PHILLIP TALAR ODISTINT]
- Jag menar verkligen, titta på honom. Han är en idiot. - Ja.
Självklart är jag idioten som blev kär i honom, så...
Oroa dig inte för Chelsea.
Phillips skanky ex-flickvänner är en dime ett dussin.
Måste de alla se ut Victoria's Secret-modeller?
- Hon är inte så het. - Åh, kom igen. Jag skulle göra henne.
Ja. Jag skulle inte säga det framför min bror.
[SUCKAR]
Där är du. Hej. Vill du ha hjälp?
Så ledsen om Quinn.
Ja, ja. Jag är ledsen att jag inte gjorde det berätta för dig tidigare. jag bara...
Det var väldigt länge sedan vi berättade saker för varandra.
Jag tror att vi båda har slutat träna.
Jag antar det.
Jag fick det här. Jag gör resten. Du går och lägger dig.
- Jag älskar dig, son. - Jag älskar dig.
[MOBLEN SUMMAR]
Hej?
PHILLIP [OVER TELEFON]: Vi är i Pauls bil. Kom igen, vi kör för det.
[PEARL JAM'S "BETTER MAN" SPELAR PÅ HÖGTALARE]
Jesus.
Pojke, det här stället har inte förändrats överhuvudtaget, va?
Varför bråka med perfektion?
- JUDD: Hej. - Hej. Ha, ha.
De släppte ut dig, va?
- Åh, lite mer av ett jailbreak, faktiskt. - PENNY: Jag slår vad om.
Jag skulle bjuda in dig att följa med oss, men jag tror det det skulle nog vara ett stort misstag, så...
- Åh. Nåväl, nu måste jag komma. - Det gör du inte. Verkligen.
Penny. Jag varnar dig. Okej. Killar, ni minns Penny.
Hej ni, jag ville bara säga Jag var så ledsen att höra om Mort.
Penny Moore? Wow.
- Du bor inte här fortfarande. - Det gör jag.
- Gör du det? - Ibland är du värre än mamma.
- Det var onödigt. – Du ska lyssna på dig själv.
Du borde titta på dig själv. Vad sägs om det?
Kan jag få öl till alla? Vem vill ha en öl?
- Långt före dig. - JUDD: Gjorde du det här?
- Jag ville bara ha en öl, Phillip. – De var alla ute.
Det här är jättebra. Alla vi tillsammans. Det gör jag inte vet varför vi inte gör det här oftare.
Vi gillar inte varandra särskilt mycket.
Jag fick aldrig en chans att gå ut och dricka med mina bröder. Och min syster.
När jag kunde dricka, ni var alla borta.
– Det här är ett stort ögonblick för mig. Till min familj. - JUDD: Skål.
- Och till pappa. - Till pappa.
- Till pappa.
- Ha bara hälften av det. - Ja. Judd, ta hand om Judd.
Det är hemskt.
- Alltså det här med Quinn...? - Vi ska inte diskutera det.
- Kan vi? - Nej. Vi kan inte.
– Vi diskuterade det med hela kvarteret. - Det gjorde vi. Tack vare dig. Uppskattar det.
- Hela kvarteret? – Hela kvarteret vet.
Det var fult. Vad du än är föreställa sig, multiplicera det.
- Kom igen, du behövde släppa ut det. - Du behövde släppa ut det.
- Jag behövde släppa ut det. – Vi behöver inte prata om det mer.
[MOBILKLIMMER]
Jag kan inte förstå varför hon var jävla Wade Beaufart.
- Inte jag heller. - PHILLIP: Gå igenom det där.
- Nej, vi är på Walker's. - Snälla, allt annat du vill diskutera...
Jag är glad att. Vi fick precis här för typ tio minuter sedan.
Titta, du måste lugna dig. Lugna. Lugna.
Jag kommer hem. Jag kommer hem.
- Jag måste gå och ha sex. - Åh.
– I vissa kulturer tycker folk faktiskt om sex. – Nja, inte när det står på ett schema.
Kom igen, Annie är het. Inte lika varmt som när hon dejtade Judd, men...
- Varför håller du inte käften? - Här går vi.
- Vi gör inte det här igen. - "Igen"?
Judd dejtade henne i sex månader. Jag har varit gift med henne i sex år.
Vid vilken tidpunkt ska du sluta vara en skitstövel om det?
jag vet inte. Kanske vid den tidpunkt då det slutar tjata ur dig.
Det var faktiskt mer som nio månader.
- Jesus, Judd. – Du glömmer aldrig din första.
Jag har fått nog av dig idag, Philip.
Det är rättvist.
- Okej. - Penny.
Gå och ta hand om affärer.
- Ni är idioter. Allvarligt. Utanför listorna. - Vad gjorde jag?
- WENDY: Hej, Penny. - Hejdå.
- Åh. - Vi tar en taxi. Eller gå.
Sju dagar va?
- Jag vet inte hur vi ska klara oss. - PENNY: Ha, ha.
jag vet inte. Ni har varandra nej oavsett vad, och jag tycker det är jättebra.
Jag är enda barn, så...
- Det låter så bra. - PENNY: Ha, ha.
JUDD: Låter det inte bra?
Ja.
- Åh. Hej. - Åh, gud.
Jag borde ha känt dig skulle vara här ute.
Kom ut hit. Jag kom på något.
- Du kommer att gilla det. Det handlar om dig. - Jag skulle hellre gilla det.
Jag borde bara komma ut hit och trycka upp dig från taket.
[WENDY FRITAR]
Kom hit, morfar.
– Förr var det mycket lättare. - Heh.
Nej tack. Du är också klar.
- Det blir Penny Moore. Det är fantastiskt. - Vad pratar du om?
Personen du sover med innan du blir tillsammans med Quinn igen.
Är det vad du har kommit på? Jag ligger inte med Penny.
Jag menar, det är faktiskt lite poetiskt, om du tänk på hur galen hon var på dig.
Hon var ett barn. Det var länge sedan.
Penny var kär i dig. Men du var kär i Annie.
Tills du träffade Quinn. Då du gifte sig med Quinn och hon lämnade dig.
Och Annie gifte sig med Paul. Och det är kärlekens ära.
Vi vill ha de vi inte kan ha, och vi skiter över de som vi kan.
Skölj och upprepa.
- Ja, du älskade Horry. - Och han älskade mig.
Så, naturligtvis, livet fick ta en ångande soptipp över den där.
Och vad får dig att tro att jag är det ska du bli ihop med Quinn igen?
Skilsmässa är komplicerat. Att börja om är komplicerat.
Och du gör det inte komplicerat, Judd. Det har du aldrig gjort.
Skitsnack. Vad pratar du om?
Du har fått hela ditt liv kartlagt ute sedan du var 12 år gammal.
Med din vackra fru och din perfekta lägenhet.
Det är bara den du är, vet du? Ingen muss, inget krångel.
Och så ska du sova med Penny så att du kan förlåta Quinn...
och sedan kommer du tillbaka på vägen mer reste och låtsas som att du aldrig gick av.
Kul att du har tänkt igenom allt.
Det är vad jag gör.
[BARRY och WENDY ROTER OTYDLIGT]
[SKOKA STOPP]
[VATTEN RUNNING]
JUDD: Nej, nej, kom igen. Allvarligt?
Hej?
[FOTSTEG NÄRMAR]
Hej. Förlåt, jag fönade mitt hår. Jag tror jag sprängde en säkring.
Nej, det är inte ditt fel. Min pappa insisterade på att göra sina egna kablar.
Han skulle faktiskt ha föredragit att ha varit det elektricitet än betala en licensierad professionell.
Åh, Jesus Kristus!
- Är du okej? Ha-ha-ha. - Inte den där.
Vad sägs om den här?
Ah, ja.
- Okej. Fick det i två. - Går i familjen.
Tillbaka till din dag.
Snyggt gjort.
Så galet att vi alla är tillbaka i det här huset igen, va?
- Wow. - Vad har du där?
Åh, det här är, um, min...
- Något du vill berätta för mig? – Ja, jag är en narkoman. Ha, ha.
Stackars Annie. Är det för bebisarna?
Det är min fertilitetsmedicin. Så det är kul.
- Ledsen att du går igenom det. - Åh, det är fantastiskt.
- Mm-hm. – Så inte spänd på något sätt för ett äktenskap.
- Mm. Lycka till. - Ja. Här är hopp.
COLE: Bom, bom, bom.
Jag knäckte dem.
- TRACY: Kom igen. - PHILLIP: Ge mig inte den här skiten.
TRACY: Du satt där och flirtade med henne framför mig, framför din familj.
PHILLIP: Det är två vänner ha en konversation.
TRACY: Så det är ditt rätta svar?
Tja, tydligen är jag en oåterkallelig skitstövel.
Phillip, snälla berätta för mig och mina döva barn, hur lyckades du förföra din terapeut?
- Varför gör du det här, Philip? - Vad gör du, mamma?
- Dejta din mamma. - För helvete, Wendy.
- WENDY: Oförskämd. - Förlåt.
- Jag tycker att Tracy är underbar. - Tack.
Hon är närmare min ålder än din.
Jag är inte så ung som du vill att tänka, och det är inte du heller.
- Hej. - Hej.
Det finns ingen version av detta scenario som inte slutar illa.
- Typ som den här konversationen? - Som slutar just nu.
- Precis bakom dig. - HILARY: Du kan inte lämna det här huset.
Vi sitter shiva.
Mamma, du sitter i samma sak plats vi satte vår julgran.
JUDD: Åh, det är en snabb bil.
- Jag vet vad du tänker. - Att vi ska dö?
Att jag är en idiot och att Tracy är rik och det är därför jag är med henne.
Skit. Philip.
[HORN TUTAR]
Varför är du med henne?
Du vet, för jag älskar henne.
En bättre klass av kvinnor hjälper mig att växa lite.
Använder du henne för hennes klass?
Jag använder henne inte mer än hon använder mig.
Men är det inte det som är kärlek? Två personer som uppfyller behov inom varandra?
Sakta ner. Behaga. Philip. Kom igen, man.
Hej. Hej. Sakta ner. Alldeles för snabbt. Det här är ingen leksak.
- Vill du köra? - Ja, jag vill köra.
Dra över. Broms.
Det är förnuftigt. Tack.
- Jävla skitsnack. - Vi ses om en timme.
Hej, hej, hej!
- Philip! - PHILLIP: Säg till Penny att jag sa hej!
[ÖVER HÖGTALARE] Jag sa till dig
Att vi kunde flyga
För vi har alla vingar
Men vissa av oss vet inte varför
Jag stod
Hej.
Ta några skridskor från hyrstugan.
Nej, nej, jag planerade inte på skridskoåkning idag.
Jag hade inte tänkt göra det den där rutinen framför dig...
så jag antar att dagen har annat planer för oss båda.
- Kasta inte det. - Gå med det.
Jag ska bara...
Jag kan inte nå det. Jag ska titta.
Kom igen.
Okej.
Okej. Stanna i bilen, Phillip. Stanna kvar i bilen.
[CYNDI LAUPERS "GÅNG EFTER GÅNG" SPELAR PÅ HÖGTALARE]
Wow.
Trevlig.
- Lite stämningsbelysning, va? - Vad väntar du på?
- Du kan åka skridskor, eller hur? – Det är klart jag kan åka skridskor. Ja.
- Åh, nej, nej. Åh. - Aah!
Åh, det gör ont.
- Är du okej? - Åh. Jag har glömt hur roligt det här är.
- Åh. - Åh, gud. Åh, kära du.
- Välkommen. - Ha, ha.
Du är verkligen en röra, eller hur?
- Ja, det är jag. - Ha-ha-ha.
Du fångar mig inte när jag är som bäst.
[JUDD SUCKAR]
Saknar du honom?
Saknar jag min pappa?
- Ja. - Ja. Ja, jag saknar min pappa.
Och han råkade dö kl tid då livet är lite rörigt.
Jag menar, jag vet inte om jag skulle ha gjort det pratade med honom om allt...
men det är något trevligt med att veta att han var där ute, vet du?
Ja.
[SKITAR]
Ah.
[SKITAR]
Har du någonsin varit uppe till Maine, Penny?
Ha, ha. Vad?
Heh. Förlåt, bara gå med det. Har du någonsin varit där uppe?
Um...
- Jag har varit på Cape Cod. Räknas det? - Det gör det, ja.
Så länge jag kan minnas, varje gång jag kör på motorvägen...
Jag skulle alltid tänka:
Om jag bara fortsätter norrut, Jag kan ta mig till Maine, eller hur?
Ärligt talat, det behövs inte för att vara Maine specifikt...
Jag antar, men bara någon ny plats, eller hur?
Och det har jag aldrig gjort. Jag har aldrig tagit några chanser.
Jag har spenderat hela min livet leker det säkert...
bara för att slippa vara exakt där jag är just nu.
Tja, du vet var är du just nu?
Just nu är du i en sval rink en varm dag...
lyssnar på en Cyndi Lauper-klassiker...
under några discoljus.
Släpp dig lite, Judd. Vad som helst kan hända.
Vad som helst händer hela tiden.
Gång på gång
[PENNY FRITAR]
Gång på gång
Förlåt att jag är sen.
Du är en kuk.
Ja, berätta något jag inte vet.
Din skjorta är på insidan och ut.
Det visste jag inte.
Hej.
Jag är så ledsen att jag dyker upp oanmäld så här, men jag har försökt ringa.
- Jag önskar att du hade berättat för mig. - Vad vill du?
Det luktar död fisk här inne.
Oroa dig inte för det. Du ska snart åka.
Snälla, Judd. Tror du det var lätt för ska jag komma hit? Jag behöver prata med dig.
Vad kan du ha att säga här?
Ska du och Wade gifta sig? Är det det?
[KRÄKNINGAR]
[QUINN HOSTAR]
Är du sjuk eller något?
Jag är något, okej.
Du kan omöjligt vet att det är min.
Det är ditt. Lita på mig.
Nåväl, konstigt nog, tillit är inte den första impuls jag har när det gäller dig.
Så det visade sig att Wade är steril.
[SKITAR]
Jag trodde att du kanske skulle gilla det.
- Steril. - Mm-hm.
Hmm. Kunde inte ha varit det för glad över detta.
– Det var ett slag, men han är stöttande. - Vilken kille.
Judd.
Vi var aldrig likadana efter att vi förlorat vårt barn.
Vänta.
Du kommer inte att använda vårt missfall som en ursäkt för att knulla min chef, är du?
Nej. Det är inte vad jag säger.
Det låter som vad du laddar upp.
Jag säger att vi aldrig var likadana därefter. Du stängde bara av, som alltid.
Jag vet att det inte är som vi föreställt oss det, men vi kan göra det här, eller hur?
Jag menar, många skilda människor uppfostra sina barn tillsammans.
Jag vet att det är komplicerat.
Hmm. Och jag gör inte komplicerat.
Vad?
Ingenting.
Det här händer, Judd. Du ska bli pappa.
Ah. jag vet inte. Jag antar att jag väntade din reaktion blir lite mer...
- Jag vet inte. - Lite mer vad?
Senast jag såg dig var du det i vår säng med min chef.
Svår bild att bearbeta. Jobbar fortfarande på det. Och sedan släpper du den här bomben på mig?
Du kanske måste ge mig en minut på den här. Okej?
Du har rätt.
Jag checkade in på Marriott i några dagar. Alltså, um...
Snälla kom och prata med mig när du är redo, okej?
Hej Philip.
Quinn.
Jag har alltid vetat att det var något av en kallhjärtad slampa i dig.
- Det tar en att känna en. - Touché, pussycat.
Så? Vad pratar ni om?
- Ingenting. - Jag är gravid.
Mazel tov?
Det här är en av de där knepiga situationerna där du behöver någon att prata med eller vill bli lämnad ensam.
Det skulle vara till stor hjälp om det kanske du kan meddela mig...
- JUDD: Gå iväg, snälla. - Okej.
Um... Jag kommer att vara på andra sidan.
Wow.
Judd Altman på min främre trappa.
Har du en jobbig dag?
Japp. Det kan man säga.
Vill du prata om det?
Nej. Okej?
Det är okej.
Ja. Jag vet inte varför Jag är här, men...
Jag kunde inte komma på ett ställe Jag skulle hellre vara mer.
Kommer du in?
Borde jag?
Jag skulle.
PENNY: Tvättstuga. Tvätt. Fortsätta.
Hej.
Skräck.
Hej, Sunflower.
Vad gör du?
jag vet inte.
Vet du inte?
Jag gick till garaget för att få den här skiftnyckeln.
Jag tror åtminstone att det var skiftnyckeln Jag var efter. Men nu är jag här uppe...
och jag kommer inte ihåg varför.
Tja, jag är säker på att det kommer till dig.
Nej, det kommer det inte.
Behaga. Kom igen. Sitta. Det är okej.
Skräck.
Hatar du mig?
- Nej. - Aldrig någonsin?
Inte någonsin.
För jag skulle.
Jag skulle aldrig ha lämnat.
Jag skulle aldrig ha låtit dig stanna. Du var 20 år gammal.
Jag skulle inte vara den killen som höll dig här.
Efter att jag råkade ut för olyckan...
Efter att vi råkade ut för olyckan. Jag satt i bilen med dig.
Rätt?
Jag vet.
Jag var annorlunda efteråt.
Jag hade den här ilskan. Jag kunde inte kontrollera det.
- Den kvällen i köket... - Du var inte dig själv.
Det är jag fortfarande inte.
Bli inte förbannad.
Det är jag inte.
Du skrämmer definitivt.
Hur vet du det? Du kan inte ens se mig.
Åh, jag ser dig, Judd Altman.
Jag har alltid sett dig.
ANNIE: Så hörde jag Serena kl typ 3 på morgonen igår kväll?
Hon var uppe tre gånger.
- PAUL: Morgon. - God morgon.
Var är din kostym?
Varför behöver jag en kostym?
Tydligen ska vi till templet. Boner sålde mamma på den.
– Vi måste be en bön för pappas själ. - Kan inte göra det här, va?
Tro mig, jag har redan frågat alla rätt frågor.
Åh. Judd, där är du.
Du berättade inte för någon var du åkte igår.
- Bra skäl till det. Jag ville inte. - Åh, Judd.
Alla, sänk Judd lite. Han har mycket på tallriken.
- Försiktigt. - Varför? Vad händer?
- Du vet, Quinn är gravid. Det är Judds. - Nej... för helvete.
- Herregud. - Vad?
- Har du någonsin tänkt innan du pratar? – Nej, det skulle ta allt det roliga ur det.
Den här veckan fortsätter att bli bättre och bättre.
[ANNIE SUCKAR]
ANNIE: Otroligt.
HILARY: Annie.
- Trevligt. - Kommer du?
Nej, jag tror att jag stannar kvar.
- Mm. Är du säker? - Jag tror att Annie skulle kunna använda någon att prata med.
Du vet, ibland tänker jag du är för bra för mig.
Hmm. Var inte dum.
Jag är definitivt för bra för dig.
Ja, jag skulle ha lagt på den om jag trodde jag behövde det igen, mamma. Ledsen.
- Det här var din pappas favorit. - Mm.
Det är väldigt trevligt.
- Alltså. En bebis. - Mm-hm.
– Du måste vara livrädd. - Det är jag.
Tja, om det är någon tröst, den känslan försvinner aldrig.
- Inte riktigt. - Bra.
- Stilig? - Ja.
Tack.
Han var väldigt stolt över dig.
- Jag undrar vad han skulle tycka nu. - Vad menar du?
Kom igen. Mitt äktenskap är över. Jag har inget jobb.
Det var därför du inte kom och träffade honom sist några veckor. Du trodde att han skulle tänka mindre om dig.
Jag tänker mindre på mig. Jag har ingenting. Titta på mig.
Jag är alldeles för gammal för att ha så mycket ingenting.
- Sätt dig ner, älskling. - Det är bra. Allvarligt.
Nej, låt mig berätta om din pappa.
Du kunde ha pratat med honom. Han skulle ha förstått.
Hur? Han misslyckades aldrig med någonting. Det var typ pappas grej, eller hur?
Gud, Judd.
Mort skulle ha förlorat sina affärsår sedan om det inte hade varit för mina royalties...
och Paulus kom in när han gjorde det.
- Hmm. - Din far var en fruktansvärd affärsman.
Han tänkte bara om han hade butiken, ni skulle alla komma och jobba där.
Han ville bara vara runt dig.
Din far älskade dig, inte vad du gjorde.
Jag menar, The Man Up Show? Skämtar du?
Du har lyssnat på den, eller hur? Det är galet. Heh.
Nej. Du var hans pojke.
Och vad han angick, solen reste sig och satte på dig och dina syskon.
Judd.
Du kommer att bli okej.
- Jag vet. - Nej, det gör du inte.
Men det gör jag.
Hur mår du så bra?
Jag tror för varje dag som går...
Jag minns din far mindre som en sjuk, skröplig patient...
och mer som den där starka, livfulla mannen Jag var gift i alla dessa år.
Dessutom poppar jag Xanax som Tic Tacs.
Fortsätta.
CHARLIE: Shabbas. Shabbas.
Shabbas.
God Shabbas, Elmsbrook.
ALLA: God Shabbas.
Vad är det? jag menar, Jag känner att det här är min shul, eller hur?
Du känner dig som min församling. Du låter dock inte som dem.
Vad sägs om detta? Kan jag få en Shabbat Shalom?
ALLA: Shabbat Shalom.
Det är vad jag pratar om. Vad?
Det är där vi bör börja. Förstår du?
Vi måste jäsa det brödet.
Men låt oss ta ner det för en sekund. Ett par hack. Låt oss ta ner det.
Nu, som många av er vet, Mort Altman gick bort den senaste veckan.
Hans familj är med oss ​​här idag för att markera hans bortgång inför Gud och samhället.
Wendy, hur mår du?
- Du ser bra ut. - Ej.
[FRAMHÅLLANDE SKITAR]
På ett personligt sätt, Jag växte upp i Altman-hemmet.
- Åh, shit. - Umgås med Phillip. Komma ihåg?
– Spela boll med killarna. - Blir bortkastade.
- Ryckar iväg. - Försöker röra vid mina bröst.
Och jag sörjer med dem. det gör jag.
Vad säger du att vi får igång den här festen? Känns det som rätt tid nu?
Det känns som rätt tid för mig. Kantor Mia. Ta upp dem igen.
Vi ses om en stund.
[KANTOR och FÖRSAMLING SÅNG PÅ HEBRÉSKA]
[PHILLIP HUMMAR MED]
Vänta. Hej.
[PHILLIP HUMMAR MED]
- Vart är han på väg? - Jag vet inte. Han kanske är sjuk.
Jag ska gå och kolla på honom. Jag kommer genast tillbaka.
[PHILLIP och JUDD SKATTAR]
- Här. - Du har hållit ut mig.
- Vad? Detta? - Var fick du tag i det här?
Det här är pappas jacka, så...
- Var pappa en stenare? – Nej, det var nog medicin.
Det är det alltid.
Jäkla. Jag saknar honom.
- Ja. - Jag saknar dig, pappa.
Jag saknade honom när han levde.
Kom ihåg hur han brukade göra det där med hans panna?
Hmm?
Det där med pannan.
- Vad pratar du om? – Det var istället för att kyssa oss.
Du minns hur han kysste oss aldrig.
Det närmaste han kunde komma var som han skulle...
tryck hans panna mot din.
- Jag vet. - Så här.
Låt oss göra det.
[BÅDA SKATAR]
- Ja, intimitet var inte hans grej. – Det här är intimt.
Gå ifrån mig. Du har ett öga.
- Ha-ha-ha. – Och det klarar jag inte av.
- Du är jävla. - Det är sant, men...
Du vet häromdagen när vi gjorde minnen av honom?
Jag kunde inte komma på ett enda minne. Varför tror du det är det?
jag vet inte. Och nu du ska bli pappa.
- Precis som pappa. - Stackars unge.
Jag vet att du går igenom en mycket komplicerad skit just nu...
och visst, det här kommer från familjens skit...
men jag vill bara att du gör det vet att jag är på din sida.
Du vet, vad det än betyder...
Jag håller på.
Tack, Philip.
PAUL: Killar, vad fan?
[SNIFFS]
JUDD: Ehm...
- Cannabis? - Du är sen till lektionen. Behaga.
[SÅNG] Sväng lågt
Söt vagn
Kommer för att bära mig hem
Snälla sluta med det. Kom igen.
Sväng lågt
Söt vagn
ALLA: Kommer för att bära mig
Hem
[ALLA SKATTAR]
Åh, man. Jag brukade vara så rolig.
Jag vet inte vad som hände.
Jag ska berätta vad som hände. Jag stannade.
Man, ni, ni gick iväg. Du hade dina små äventyr.
Och jag höll ner det jävla fortet.
För att någon var tvungen, och nu är jag inte rolig längre.
- Vill du berätta för honom, eller ska jag? - Nej, jag har det här.
Du har aldrig varit rolig.
- Verkligen? - Paul, jag älskar dig till döds, men du sög.
Mm-hm.
Jag var konstant, åtminstone.
- Konstant klick. - PAUL: Tack.
[ALLA SKATTAR]
Åh, shit. Vi borde börja. Mamma skickade mig för att hämta er för ett tag sedan.
Vi är i templet för skull.
Hur mycket besvär tycker hon ska vi komma in i templet?
[ALARM BLARING]
Det är brandlarmet. Det är det riktiga brandlarmet.
Så som en gemenskap, låt oss alla få upp och ta oss till utgångarna.
Precis vid läsaren. Låt oss gå.
Det här kommer förmodligen inte gå väldigt bra.
[BÅDA SKATTAR]
[SIREN VÅR]
Allt är bra. Jag är säker på att det var ett falskt alarm.
- Bara blanda in. - HILARY: Vart skulle de ha tagit vägen?
Åh... Herregud.
- Vi fick det. - Vad gjorde du?
Nej. Ingen gjorde någonting.
Vi lade ut den. Hose fick bort från oss dock.
- Ni luktar som ett sovsal. - Var du hög i tinningen?
Nej, nej, nej, snälla, mamma.
– Vi slog ut en brand. - Vem är hungrig?
- JUDD: Vi har det. - Vad fan, Philip?
Philip hade inget med det att göra.
– Det var nog elektriskt. - Det var inte elektriskt. Är det ogräs jag luktar?
Rökte alla gräs?
Du luktar elden. Mamma luktade samma sak.
Ja, det gjorde jag. Jag luktade på det.
Det är inte eld. Det är ogräs. Ni rökte gräs, eller hur?
- Du skulle veta. - Heh.
Vet du vad? Vad sägs om dig bara gå ut innan polisen kommer, okej?
- Smart. Ses vi hemma? - Tack, Boner.
- Du rockar. – Jag svär vid Gud. Rör inte mina bollar.
Och för det andra, sluta kalla mig det.
Det var allra sista gången du kommer någonsin kalla mig "Boner".
- Boner, Gud tittar på. - Herregud.
- PAUL: Dina ben är liksom ihåliga. - CHARLIE: Gå av mig.
- PAUL: Du är så lätt att manipulera. - Du är så stark.
- Jag är ledsen, Boner. - Kom igen.
Herregud, ni går så åt helvete.
Tror vi på helvetet?
KVINNA: Vaken, vaken, sömnig huvud.
Jag tog bara en tupplur, mamma. Vad gör alla?
Hej.
Jag är inte din mamma.
Annie, vad är det som händer?
Jag mår så dåligt över hur jag reagerade när Jag fick reda på att Quinn var gravid.
En enkel ursäkt räcker. Skaffa din kläderna på igen. Lägg bort dem.
– Jag har försökt få barn i flera år. - Bli inte galen på mig.
Jag tar mina hormoner varje dag. Mina ägg har testat bra.
– Jag gillar inte vart det här tar vägen. - Paul kommer inte att testa sin sperma.
- JUDD: Nej, börja inte gräva runt i... - Var min vän.
- Vad gör du, Annie? – Det blir vår hemlighet.
- Vi kommer aldrig att veta om det var du eller Paul. – Du gick precis över gränsen där.
Du har tappat förståndet. Du har tappat ditt omdöme.
- Jag är trött, Judd. - Okej.
Jag är trött på nålar. Och ultraljud.
- Jag slår vad. - Och att få mitt hjärta krossat varje månad.
- COLE: Farbror Judd! - Shit.
- Av, av, av. För helvete. - Shit.
Ge mig b... Hej.
Jag gör en pishy och en poopie.
Okej. Bra. Bra. Och vi höll bara på att bli varm.
Tant Annie var superförkyld och nu är hon klar.
Och farbror Judd kommer att göra det gå och hämta en snackis.
Judd, jag är...
Jag vet inte hur jag ska förklara detta för dig annars. Om affären faller samman är det min röv på spel.
- WENDY: Du hade ett dödsfall i familjen. - BARRY: För fyra dagar sedan.
Jag måste åka till London och avsluta affären. Varför har vi ens denna kamp?
- Jag kan inte ens slåss med dig. Jag är ledsen. - Herregud.
- BARRY: Jag måste åka till London. - WENDY: Otroligt.
BARRY: Jag kan inte vara borta på sju dagar.
WENDY: Du menar att du inte kan vara här i sju dagar. Vad gör du?
- Förlåt? - Varför smyger du?
Jag är bara, eh, du vet...
Där är den. Jag letar efter tuggummi. Ledsen. Fortsätta.
- Jag måste gå, älskling. - Jesus Kristus. Gå bara.
Sluta spela en liten lek om hur du måste gå och gå redan.
BARRY: Det är så snällt av dig. Tack.
- Hej. Judd, får jag fråga dig något? - Japp.
Hon bryr sig inte riktigt om att jag går, så varför slår hon mina bollar?
Äh...
Tja, hon kanske bryr sig.
Heh. Jag är en skitstövel, Judd. Jag är inte dum.
Ta hand om dig.
Du också.
- Hej. - Hej.
Ingen Barry?
Barry är borta.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Ursäkta mig.
- Ja. - Du mår inte så bra.
Du vet, att sova med din krympa gör det inte tekniskt sett göra dig till en relationsexpert.
Ja. Men jag är expert på dig.
- Nej, det är du inte. - Ja, det är jag.
Du uppfostrade mig.
Du är rösten i mitt huvud.
Inte mamma. Det är inte pappa. Du.
- Verkligen? - Ja.
Och ibland önskar jag bara du skulle hålla käften.
[WENDY SKATTAR]
Vad vill du? Vad vill du?
Jag vill bara att du ska veta det är okej att må bra.
Att du förtjänar att må bra.
Tack.
Du är välkommen.
Kommer du att bära detta?
Åh, gud.
[SKRIK]
Herregud.
WENDY: Åh, hur vågar du. Det är inte coolt. Jag ska byxa dig härifrån.
– Du får inte säga att jag är tung. - Ingen mer pizza.
WENDY: Få mig inte att stå härnäst till din flickvän i sju dagar...
och sedan säga att jag är tung.
[MOBLEN SUMMAR]
QUINN [ÖVER TELEFON]: Hej, Judd. Titt. Jag är verkligen ledsen för häromdagen.
Jag hoppas bara att du gör det kom förbi och se mig.
Jag är i rum 346. Så snälla, eh...
Hejdå.
JUDD: Morgon.
Sover du någonsin?
Heh. Inte på sistone.
Så.
Skräck, va?
Är du förvånad?
Den enda fördelen med är jag nuförtiden...
är det väldigt svårt att överraska mig. Så nej.
- Jag är inte Quinn, Judd. - Jag vet.
- Snälla titta inte på mig som om jag är Quinn. - Det är jag inte.
Det här är annorlunda än din grej. Det här är inte som din grej.
Heh. Jag förstår det.
Vi var så kära, Judd.
Och nu är han ensam. Han är liksom permanent ensam.
Och Barry är bara...?
Jag kommer aldrig att älska Barry the hur jag älskade Horry.
Och jag kommer aldrig att älska någon annat sånt. Någonsin.
Jag skulle inte göra det mot Horry.
Är det hela världen, eller är det bara den här familjen?
Du och Barry. Och jag och Quinn.
Och Phillip och Tracy. Och Paul och Annie.
Ingen är glad.
Den enda personen som har det räknat ut i den här familjen är Cole.
Du vet, han sitter på den där burken och han tar sin soptipp, och han är supernöjd.
- Ha, ha. - Du visar mig en glad vuxen.
Alla är ledsna eller arga...
eller ljuger eller fuskar.
Jag tror att Quinn är gravid skrämmer dig bara.
Ja, det skrämmer mig.
För tre månader sedan hade jag ett bra jobb och en trevlig lägenhet och jag var kär i min fru.
- Nej, det var du inte. - Nej?
Nej. Hon låg med någon annat i ett år och du märkte det aldrig.
Hur kär kunde du ha varit?
Japp.
[SUCKAR]
Det är rättvist.
Visst vill jag tro att jag fortfarande skulle kunna göra det, dock med någon.
Att jag bara kan hitta någon och bli kär och ha det sist.
Det verkar omöjligt för mig just nu.
Kärlek orsakar cancer. Som allt annat.
Men det är fortfarande kärlek. Det har sina ögonblick.
Jag hade en stund med Penny häromkvällen.
[WENDY FRITAR]
- Verkligen? - Ja.
Verkligen?
[WENDY FRITAR]
Börjar göra komplicerat. Är du stolt över mig?
Jag vet inte. Hur känns det?
Komplicerad.
JUDD: Jag menar, det är det kärnan i det. Men du vet.
I alla fall. Hur mår du, farbror Joe?
- Det här är Trish. - Hej alla.
Förresten, vi sover tillsammans.
- Mazel. - TRISH: Ha-ha-ha.
Mamma. Varför får Paul missa detta?
- JOE: Trish är sjuksköterska. - TRISH: Pensionerad.
Han hade ett samtal.
JOE: Hon bär fortfarande sin uniform ibland, om du tar min mening.
- Älskling, jag tror att bebisen håller på att vakna. - Bebisen är i köket med Linda.
- ANNIE [PÅ INTERCOM]: Åh! - Vem hör jag då?
- ANNIE: Är du hård? Är du hård? - PAUL [PÅ INTERCOM]: Jesus Kristus, Annie.
ANNIE: Lägg det i mig.
- Åh, skit. Jag lämnade babyvakten på övervåningen. - Jag tar det.
Där går du. Förlåt för det, alla.
- ANNIE: Stoppa din kuk i mig. - Var var det förut?
ANNIE: Åh, gör det. Gör det, Paul.
- Stäng av den. - Vrid upp den?
- PAUL: Sluta prata, sötnos. - Vrid upp det.
– ANNIE: Det känns så bra. - PAUL: Sluta prata.
Kom igen, folk. Det är bara sex.
- PAUL: Älskling. - ANNIE: Vad?
- PAUL: Håll käften. - ANNIE: Okej.
- Han sa bara åt henne att hålla käften. - Okej, han saktar ner.
Nej, det här är bra. Han är för snabb ändå.
Det är livets cirkel, alla. Låt oss gå, Altmans.
ANNIE: Ja. Jag kan känna dig. Jag kan känna det. Ja. Du är så hård.
- Kom! Kom nu! Kommande! Komma! - Ha-ha-ha.
Linda, tack.
ANNIE: Där går vi. Där går vi. Åh, gör det.
Den har ett reservbatteri.
- Sätt i mig en bebis, Paul. – Det är en trevlig funktion.
Skjut en bebis dit upp! Skjut en bab...!
Åh.
- Vad är det för fel på dig? – Jag skäms.
Spara pengar, allihop. Gratis. Njuta.
Det var bara otroligt jobbigt, och det slutade bara inte.
Åh, herregud. Och alla hörde?
Ja. Jag gillar när du skrattar.
– Jag gillar att du gillar det. - Ja.
Du vet att det här är det värsta tänkbara gång kan detta hända, Penny?
Jag vet, men...
Jag ska kyssa dig ändå.
Du är så bra på det.
[MOBILKLIMNING]
- Man blir väldigt lätt nöjd. - Är det ett brott? Du borde prova det någon gång.
- Hej. - Judd. Något är fel. Jag blöder.
Vad menar du, du blöder? Hur mycket?
Mycket. Jag kommer att förlora den här också. Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag lägger på. Jag ska ringa en ambulans.
Jag vill att du ska vara lugn. Okej? Jag lägger på luren nu.
[KNAPPSATS PIP]
Hej, det finns en gravid kvinna som har problem vid Renaissance strax utanför Route 100.
Hon är i rum 346.
Ja. Okej.
Ja, det här numret är bra. Tack.
- Är Quinn gravid? - JUDD: Ja.
Och det är ditt?
Du måste gå.
Penny, det här är något jag ville ha...
Nej. Det är bra. Det är en gravid kvinna. Hon blöder. Du måste gå.
Ja. Ja. Jag pratar med dig ikväll.
Hej. Hur mår du? Är du okej?
- Det finns inget hjärtslag. - Är det inget hjärtslag?
– Jag kan inte fatta att det här händer igen. - JUDD: Ta det lugnt.
– Det händer ingenting igen. Okej? – Jag förtjänar det här. det gör jag. Jag förstörde oss.
- Snälla. Det gör vi inte här. - Tyst.
[DUNKAR PÅ MASKINEN]
Vad är det?
- Där är ditt barns hjärtslag. - Okej.
Okej. Baby var bara i en konstig position, va?
- TEKNIKER: Mm-hm. - Okej.
Det är vår baby.
Hej, jag kom hit så fort jag kunde. Min GPS var... Förlåt för det.
- Är du okej? - Åh. Ja.
- Mm-hm. - WADE: Du gjorde mig så rädd.
- QUINN: Åh. - Ringde ett par samtal, va?
WADE: Är du okej? Vad hände?
Hej, hej, hej. Dr Rausch.
- Herr och fru Altman? - Jag är herr Altman.
Och det är du?
Det är bara en kille som Mrs Altman var jävla.
- RAUSCH: Öh-ha. - I min säng.
Judd, snälla, inte nu.
Du går bara ut på alla på stationen, odla skägg och nu är du en smart-ass?
Wade Beaufort. Det är komplicerat.
Tja, jag ska förenkla det. Båda du går ut ur mitt provrum.
- Verkligen? - RAUSCH: Ja.
- Du fick oss utslängda. - Och du också, sir.
- Här går vi. - Jag kommer att vara i väntrummet.
Så.
JUDD: Det borde göra det, eller hur?
Jag skrev inte på, för jag tror att min fru... Eller så ska patienten skriva under direkt.
Där går du.
Är det där hon ska skriva under? Jag lämnar det här.
Var inte en jävla bebis, Judd.
Jag sträcker ut en olivkvist, och du ska kasta den i papperskorgen?
Du kommer inte att stanna hos henne. Det vet vi. Den enda personen som inte vet är Quinn.
Det är vad som kommer att hända? Är du klärvoajant? Vet du vad som händer?
Jag behöver inte lyssna på din skit.
- Du vet inte vad du pratar om. - Det är Man Up-killen.
Hur är det, killar? Du känner inte mig. Vad pratar du om?
Är det en annan som väntar rum med fler stolar?
- Jag känner inte dig? - Nej.
Jag har varit med dig i sju år. Säg inte att jag inte känner dig.
Och jag vet att du bara kommer att knulla om någon som kommer att ha dig.
Det är praktikanter. Det är säljare. Det är sponsorer.
Så säg inte att du inte redan är det upprätta planer för den snabbaste utgången.
Du loggar hela röven Jag krossar, och jag är perven?
Hej grabbar. Vi fick några unga pojkar här.
Scoutledare. Parkera den. Vi är mitt uppe i något.
Jag knullade henne inte mer än hon knullade mig.
- Det krävs två till tango, okej? - Det är en separat situation som jag kommer att ta itu med.
- Det är en fest för två. - Oroa dig inte för henne. Vi pratar om dig.
Ta den här diskussionen utanför.
- JUDD: Förlåt. - Vad är det som händer, Judd?
- Lyssna på mig. Hon knullade mig. - Ja, jag hörde dig första gången.
- WENDY: Sluta, ni. - PHILLIP: Judd.
MAN: Verkligen? Titta vem som ska ta sig upp nu.
Alla bara var tysta!
Nu ska vi bara alla bara ta ett slag här.
Jag slåss inte.
Vem fan är du som kommer in här med den här mittdelen i din ålder...
skällande order på alla?
Vem fan är jag? Jag är Wendy Altman, kärring.
[WADE GRUNTS]
- Oj. Skit. – Det är vad som händer.
Ja. Det är en jävla prinsessa. Din jävla clown.
- WADE: Skämtar du med mig? - Dick.
WADE: Du har din fitta... Har din syster slagit mig?
Japp. Och jag fick hennes handväska.
WENDY: Åh, ja, gå med mig ut för att jag är så farlig.
Som tvåbarnsmamma med blöjor i handväskan.
Här är parkeringen. Tack. Jag kan hitta min väg nu. Tack.
- Bra jobbat, officerare. - Fina hattar.
Åh. Jag fick precis en bra idé. Låt oss sluta bete oss som galningar.
- Ja. Jag håller med. - Jag ska hämta bilen.
Det är en trevlig parkeringsplats, va?
PHILLIP: Är det Wades bil?
- Det är en av hans bilar. Han har några. - Har han några?
Tror du att han kompenserar för något?
Ja. För att ha för mycket pengar.
[SUCKAR]
Du vet, jag hörde bebis hjärtslag där inne.
Det är jättebra.
Rätt?
Jag måste förlåta henne det där barnets skull, eller hur?
Nä, jag är ingen expert...
men jag tror att du måste klara dig mycket större uppoffringar på vägen.
Ja. Det är sant.
Du lät nästan klok där i en minut.
Rätt?
[BÅDA SKATTAR]
Okej. Du går vidare. Jag ska träffa er hemma.
Hej, syster. Det var ett bra skott. Tack för hjälpen.
Tja, ni är idioter. Men ni är mina idioter.
Kör säkert.
Skämtar du med mig? Det är 2014. Okej?
- JUDD: Där går de. - MAN 1: Senare, man.
JUDD: Ta det lugnt.
[SKITAR]
JUDD: Äh, grabbar, innan ni går...
Ser du den här fina bilen här?
Jag har $43 som säger du kan inte vända på det.
- Man, vad gjorde han mot dig? – Han låg med min fru.
- Vad säger du? - Behåll pengarna, bror.
- Låt oss göra det. - Verkligen?
- Kom igen, pojkar. Gör det. Verkligen. - Åh, pojke.
- Böj knäna. - Kom igen.
[ALLA GRANTANDE]
Där går det. Du har det!
[ALLA SUPER]
Ha-ha-ha. Whoo!
- Det var bra. - Senare, snubbe.
Mycket trevligt.
- MAN 2: Är du seriös? - MAN 3: Kom igen, man. Gå härifrån.
[skrattar]
Jag förväntade mig inte det av dig.
Du vet, det sorgligaste om hela den här röran...
är du en av mina bara riktiga vänner.
Jag var din anställd.
Ännu sorgligare.
Titta, kompis, um, jag är ledsen hur hela det här skakade ut.
Du vet, jag tittar på dig där uppe med henne, och det är en bebis på väg.
Hon är där inne och skriker om ett hjärtslag, och kompis, jag hör det inte ens.
Jag tror inte ens att läkaren hör det. Jag tror att de är alla med på det här.
Och de blir alla känslomässiga, och det är bara inte jag.
Jag menar, visst är jag skit är inte en styvfar.
- Så är det det? Är du klar? - Jag är ute.
- JUDD: Är det det? - Det stämmer.
– Det är det som är bäst för alla. - Du menar att det är det som är bäst för dig.
Det är bara en slump.
Jag tror inte att det är körbart. Jag ska ta mig en lång promenad.
Och tack.
För vad?
Fram tills nu trodde jag att jag var det den mest patetiska kille jag kände.
Du är välkommen.
WENDY: Det gör verkligen ont när du slår någon.
Tack gode gud att detta var platina. Om detta var vitguld, jag skulle ha brutit min hand.
– LINDA: Det får mig att känna mig hemsk. - JUDD: Det var värt det.
LINDA: Gillar vad jag ska igenom spelar ingen roll.
- HILARY: Jag har... - Jag är klar. Strunt i det.
WENDY: Vad var det?
Det är bara en liten oenighet.
- Tja, vill du prata om det? - HILARY: Eh...
Nej tack. Jag har huvudvärk. Jag ska gå och lägga mig.
Hur är det med shiva?
HILARY: Jag kallar det ikväll på grund av regn.
JUDD: Quinn?
Jag kommer genast tillbaka.
Väl...
Det här är den del där du får säga att du hade rätt.
Du hade rätt.
Vi gick vilse. Jag gick vilse.
Jag gick vilse.
Men vår baby, han kommer aldrig att vara ensam. Jag lovar dig det.
Du hade rätt. Vi behöver inte vara gift för att vara föräldrar tillsammans.
Jag kommer direkt med dig.
- Hon. - Vad?
Hon.
- Hon. - Hon.
Jag kan inte fatta att han verkligen är borta.
Jag vet, älskling.
Dessa är faktiskt ganska bekväma.
- Jaha? - Mm.
HILARY: Mm.
Åh. Godmorgon, Tracy. Jag visste inte att någon annan var uppe.
– Jag menade inte att inkräkta. Är du okej? - Det är okej. Mm-hm.
- Hej, Judd. - Japp?
Vad skulle du säga är oddsen...
att din bror har haft sex med det Chelsea tjej medan vi har varit här?
Jag menar, du vet, Jag vet att han är din bror...
men jag skulle kunna använda en vän här.
Lite ärlighet för en förändring. Bara mellan dig, mig och soluppgången.
Oddsen är ganska bra.
- Jag är ledsen. - Det är okej.
Jag är en vuxen person.
Jag är smart och professionell. Jag har min skit ihop.
Och din bror är ett barn som har tillbringat hela sitt liv...
rulla in slack så fort som ni kommer att klippa det åt honom.
Så, vad ska du göra?
Jag tror jag ska samla ihop trasiga rester av min värdighet...
och säga adjö.
Det kommer att krossa honom, du vet.
Jag låter honom behålla Porschen.
- Verkligen? - Ja.
Jag tror inte att han kommer att göra det har det väldigt länge.
Han fortsätter att lämna den olåst med nycklarna inuti.
Någon kommer bara kör iväg med den.
Phillip är verkligen inte byggd att hålla fast vid saker.
Tracy, du är inte den första kvinnan som ville tro på Philip.
Men du är överlägset den bästa.
Tack.
Hej.
- Penny. - Jag måste gå till jobbet.
Vänta en sekund. Låt mig prata med dig.
- Okej Quinn? – Ja, hon mår bra.
- Och barnet? - Hon är bra också.
- Är det en tjej? Grattis. - Ja.
- Vill du prata med mig en sekund? - Vad?
Jag ville förklara tidigare. Saker och ting har... Jag fick telefonsamtalet...
Hej. Titt. Jag är en stor tjej.
Du vet, det är inte som vi var går stadigt. Det är bara sex.
Nej, det var det inte. Det vet du. Du vet att det var mer än sex.
Nej. Det var det inte.
Om det var det, vad då säger det om dig?
Det var allt det var.
Hej, Penny. Låt mig...
[MOTOR STARTAR]
[MASSA CHATTAR]
Herregud.
Så många fantastiska barndomsminnen från denna plats. Luktar du det?
Hej.
- Åh, shit. - Du har undvikit mig.
Du tog tag i min kuk. Okej? Det är därför jag har undvikit dig.
- Det menade jag inte. - Snälla. Det menade du inte.
Vad trodde du att du var ska du hitta där nere, Annie?
ANNIE: Jag är ledsen, Judd.
jag bara...
– Jag vill så gärna ha en bebis. - Varför tänker du inte på vad du har?
Du och Paul.
Ni älskar verkligen varandra, eller hur?
Ja.
Det är så mycket svårare än att ha ett barn.
Jag menar, det är, du vet, nästan omöjligt.
Och du kommer att få ett barn, på ett eller annat sätt. Men förstör inte ditt äktenskap för att göra det.
Du har rätt.
Jag vet att du har rätt. Jag är bara den mest patetiska personen.
Nej, det är du inte. Det är det sista sak jag skulle kalla dig, Annie.
ANNIE: Åh, jag kan komma på något annat ord som jag också skulle använda.
- Vad sägs om "bestämd", va? - Herregud.
Någon kom ner här mycket bestämd.
PHILLIP: Whoa, whoa, whoa. Vad händer?
Det ironiska här är att du gjorde mig till dum.
Nej, det gjorde jag inte. Vänta. Varför är det ironiskt?
Det där faktumet att han inte vet varför det är ironiskt är ironiskt.
Jag måste gå. Tack alla så mycket.
– Vi kan ha ett samtal om det här. - Vi har redan haft samtalet.
- Jag vill ha den igen. – Jag såg det här komma.
PHILLIP: Han kan vänta i en sekund.
- JUDD: Skala från 1 till 10. - ANNIE: Håll käften.
- JUDD: Var det så du mindes? - ANNIE: Åh, herregud.
- Annie? - Hej, kompis.
- Vad fan är det som händer här? - Vi pratar bara.
Ditt äktenskap går åt helvete, nu slår du på min fru. Tro inte att jag inte ser dig titta på henne.
- Kom inte hit. – Du har velat göra det här i åratal.
Kom tillbaka hit!
- Lägg ner din resväska och prata med mig. - Jag måste gå.
- Flytta dig. Flytta. - PAUL: Kom tillbaka hit. Vi är inte klara.
Nej, för helvete! Stopp!
- JUDD: Gå av mig. Gå av mig. - Paul!
- Åh, ja! - ANNIE: Sluta. Behaga. Låt oss bara prata om det här.
– Jag såg det med mina egna ögon. - Sluta!
– Inget hände! – Inget hände!
- Dina bröder kan inte slåss för skit. - Nej.
Det är lite pinsamt faktiskt.
- Kommer ni två gå in och stoppa det här? - Skämtar du? Det här är fantastiskt... Oj!
- PAUL: Sluta slåss mot mig. - JUDD: Ta bort honom från mig!
Om det kommer till den punkt där jag tror att du är är du idioter, är du förmodligen idioter.
- Sluta. Sluta. Vad händer? - Han kysste min fru.
- Nej, det gjorde jag inte. - Nej, det gjorde han inte.
Paul. Ingenting hände.
Kunde du inte komma in bil tills vi fixar det här?
Det skulle aldrig ha fungerat, Philip. Du är en narcissist med edipala frågor.
– Jag är en klassisk möjliggörare. - Men jag älskar dig. Aj.
– Jag behöver en vuxen – Jag är vuxen!
- Åh, gud. - PAUL: Sluta med det. Få av!
- Helvete, jag pratar med dig. - Nej, stanna kvar på honom.
Sedan när har du sprungit borta från diskussioner?
- Sluta! - PAUL: Kom tillbaka hit. Vi är inte klara.
Du älskar diskussioner!
- HILARY: Sluta! sluta! - WENDY: Åh, herregud.
– Blir jag blöt är du död. - JUDD: Nej. Nej. Någon stoppa honom.
- Boner! Tabbe! - Otroligt. Judd.
– Du kan släppa taget när du vill. - JUDD: Nej.
- PAUL: Du kan släppa taget. - WENDY: Kan vi sluta vara en dokusåpa?
PAUL: Jag bryr mig inte. Du tror att du kan skada mig mer än jag redan gör?
JUDD: Låt det vara.
Vad fan?
Jag antar att det här är en lika bra tid som någon annan.
Visste ni inte om det?
Linda hjälpte mig att ta hand om din far. Långa, hårda nätter, va?
Jag vet inte hur man ska göra förklara hur det gick till.
- Visste pappa? – Självklart.
Din far var en mycket upplyst man, sexuellt sett.
Låt mig berätta en historia för dig om din far.
- Gör det inte. - Jag önskar att du inte gjorde det.
När Horry blev sårad och jag blev det drunknar i medicinska räkningar...
din far betalade vårt bolån för en helt år så att vi inte skulle förlora huset.
Din far var som en familj för mig. Och han dog i vetskap om att din mamma inte skulle vara ensam.
Varför berättade du inte för oss?
Du behövde sörja din far utan några distraktioner.
Vänta lite, mamma.
Hela den här shiva-grejen.
Det var väl inte pappas idé?
Smart pojke.
- Åh, mamma. - Hur kunde du ljuga för oss så?
Du hade inte stannat om jag inte hade gjort det. Och jag behövde er alla här.
Och ni behövde varandra, även om du inte kunde se det.
Om vi ​​inte kom hit, Tracy skulle inte ha gjort slut med mig.
Så tack för att du förstörde mitt liv.
Jag tycker att det är dags att du tar lite lite ansvar...
för var du väljer att sätta din egen penis.
Kan du inte prata om min penis? Jag kan inte börja berätta hur läskigt det är.
När han var liten trodde han att det var det en Tootsie Roll. Kommer du ihåg det?
Jag brukade träffa honom och försök ah, ah...
Nej, nej, nej!
- La, la, la - CHARLIE: Philip. Philip. Hej, Philip.
Det är hemskt att lyssna på. Ta plats. Sätt dig, kompis.
Jag förstår det. Det här är en privat stund.
Om du inte vill prata mer om Philips Tootsie Roll och hur han slickar den.
[TALAR PÅ JIDDISCHE]
Så jag går ut. Okej? Det är det för mig.
Ha det bra.
- Vi ses, Boner. - Skämtar du med det?
- Var det du? - Ja.
Okej. Så, igen...
[BÅDA GIGGLE]
Nej, nej. Nej. Nej. För helvete.
[SUCKAR]
Okej, J, kom igen. Hej. Hej. Du tog precis ett spill. Det är allt.
Okej, kompis? Där går du. Där går du.
Ge mig ett leende nu. Okej?
Okej, J.
Du är okej.
Va, va.
Okej.
HILARY: Judd, älskling. Judd.
Judd. Judd. Judd. Åh, gud.
Gudskelov. Du skrämde ihjäl mig.
Är du okej?
[JUDD SNYTTER]
Varsågod.
J.
Pappa, när jag var liten, han brukade kalla mig J.
Jag minns.
HILARY: Jag vet.
Jag är så glad att du är okej.
JUDD: Jag är så glad att du skärpte det här.
[HILARY FRITAR]
[DE PSYKEDELISKA PÄLSENS "SPÖKET IN YOU" SPELAR PÅ HÖGTALARE]
- Hej. – Man får inte gå på isen i skor.
- Jag vill bara säga något och sedan går jag. - Judd.
Min mamma är kär.
Det är skönt för henne.
Detaljerna är väldigt svårt att förklara.
Um, väldigt, väldigt svårt.
Men jag insåg något.
Jag har aldrig varit kär. Inte så.
Jag har varit för upptagen med att jaga den här idén som jag hade om detta perfekta liv...
och livet är inte perfekt.
Det borde inte vara perfekt.
Det borde vara oförutsägbart och irrationellt...
och komplicerat.
Och jag vill ha ett komplicerat liv...
där jag kan älska någon sådan.
- Judd... - Och lyssna nu.
Jag vet inte om saker och ting skulle göra det någonsin träna mellan oss.
Jag är känslomässigt oduglig, och du är lite konstig.
Du vet, eller hur? Lite.
Men du är jättekonstig.
Du är ärlig.
Och du är så...
[SUCKAR]
Du är bra.
Och jag tror att det kanske någon gång...
vi kunde älska varandra så.
Och jag är ledsen att jag sårade dig.
Det menade jag inte.
Vart går du härifrån?
jag vet inte. jag vet inte.
Sex månader, jag ska bli pappa.
Och jag har aldrig varit ensam, så jag tänkte att jag skulle testa det.
Tja, du vet att jag inte är ett fan av småprat, så jag ska ge dig en kram...
och önskar dig god fart.
Ha det bra, Judd Altman.
Hejdå, Penny.
Och kärlek, kärlek, kärlek
Är bara himlen borta
Inuti dig rör sig tiden
- Herregud. Det var något tal. - Tack.
Det var fantastiskt. Jag älskar delen där du sa att jag var konstig.
Jag sa det, eller hur? Jag var hoppas jag hörde mig fel.
Var det okej?
Så när du tar dig i kragen, du borde ringa mig.
- Ja. Sa jag inte det? - Nej.
Jag sa inte att jag ringer?
Nej. Du tänkte bara, jag är konstig, men vi kan fortfarande vara bra tillsammans.
Och vi kunde älska varandra. du vet, du vill ha ensamtid i sex månader.
– Gå runt, kanske få tänka på saker. – Jag tänkte säga att jag ringer om 6 månader.
Det var hela anledningen till det kom hit. Jag är så ledsen.
JUDD: Hmm.
[CYNDI LAUPERS "GÅNG EFTER GÅNG" SPELAR PÅ HÖGTALARE]
De spelar vår låt.
Ja, gör Cyndi Lauper måste vara vår sång?
När jag ligger i min säng hör jag klockan ticka Och tänker på dig
Fångad i cirklar Förvirring är inget nytt
Det är okej att gråta, älskling. Eller skratta.
- Det finns inget korrekt svar. - Jag vet, mamma.
- Mwah. - Håll kontakten, okej?
Sissy, min tur, min tur, min tur. Åh, ja.
JUDD: Spänn så bra. Är det spänt? Okej, bra.
- Hejdå, Wendy. - Hejdå, Annie.
JUDD: Okej. Kör säkert.
Jag älskar dig, Judd.
Kommer du att klara dig med dem två små barn på planet?
Avleda känslor med logistik. Trevlig.
Tja, det är vad vi gör.
Jag kommer in när barnet föds.
- Du håller mig uppdaterad. - Det ska jag.
- Nej, det gör du inte. Men jag kommer ändå. - Heh.
- Adjö. - Vi ses snart, pappa.
- JUDD: Mm. - WENDY: Heh.
[DÖRREN ÖPPNAS]
[SNIFLAR]
PAUL: Och så var det tre.
Så mamma vaknar bara en morgon och bestämmer sig för att hon är lesbisk.
JUDD: Ja, det har varit det typ en vecka, eller hur?
Så...
- Philip. - Behöver ett jobb.
- PAUL: Du behöver ett jobb. - Jag kommer att klara mig.
Tror du verkligen på det?
Jag kommer dit.
Pappa hade alltid en mjuk plats för honom, eller hur?
Jag tror att han gillade oss för vi var ungefär som han.
Han gillar Philip för han var ingenting lik honom.
Okej, jag tar med honom in i verksamheten.
- JUDD: Jaha? - Ja.
Åh, Paul. Du är en bra kille. Hemligheten är ute.
Han är den gode brodern. Väldigt coolt av dig. Tack.
Okej, okej. Innan du får för upphetsad, här är affären:
När det kommer till Philip skruvar på, som han kommer...
du och jag är partners, 50-50.
- Okej? - Det är en uppgörelse. Du har det.
Har ni testat denna kugel? Det är hemskt. Ha-ha-ha.
Åh, shit, jag spottade bara i kugeln.
- Jag kommer att leva för att ångra det här, eller hur? - Självklart är du det.
PHILLIP: Låt mig skära av den ena sidan. Jag ska ge dig några.
[OHÖRSBAR DIALOG]
Glider du iväg mitt på ljusa dagen?
JUDD: Ja.
Jag var helt enkelt inte med i dramat ett stort hejdå, så...
Nej, jag förstår.
Så Paul erbjöd mig jobbet.
Stor.
Jag sa till honom att jag skulle fundera över det. Du vet, överväg mina alternativ.
Jag vill inte verka för ivrig.
[JUDD FRITAR]
- Du är en idiot. – Det är jag verkligen. Heh.
Kom hit.
Vi ses senare, lillebror.
Hejdå.
JUDD: Kom hit.
Gör vi det här ironiskt eller...?
– Det kan vi säga till oss själva. - Okej, bra.
Okej, håll kontakten.
[Engelska - USA - SDH]